11. mäng

Hüljatud kindlus ja tagurpidi voolav kosk.

Müstiliselt infiltreerunud lõkkesüütaja kaob jäljetult metsa, reisime Hüljatud Kindlusesse, kust avastame teiselt tasandilt pärit humanoidi hoolega peidetud pesitsuspaiga (koos ohtra veinivaru ja põnevate kirjanduslike teostega), Keegi leiab tagurpidi voolava kose ehk maagilise patarei.

Üritame metsa pagenud müstilist lõkkesüütajat leida, kuid tulutult. Jäljed viivad laagrist 30 meetri kaugusele võssa ning haihtuvad – Keegi tuvastab, et tegu ei olnud loitsuga, vaid ilmselgelt on see üks väga osav sell. Kolime laagri igaks juhuks paarsada meetrit eemale ja jääme õige pisut paranoiliselt unele.

Järgmisel päeval saadame postituvi Adami kotka kujul Ostanki nooli ostma ning kui ta õnnelikult kraamiga naaseb, võtame uuesti suuna Hüljatud Kindluse poole. Adam räägib, et linnas on olukord pingelisemaks muutunud: inimesed on tänavatel ja mõned teed on vankritega blokeeritud.

Teel kindlusse avastame metsast ühe sulise sarvedega ja väga territoriaalse karu, kuid otsustame seekord mitte kohalikku ökosüsteemi tasakaalu rikkuda ning hiilime temast mööda. Õhtuks jõuame oru servale, kust taamalt paistab Hüljatud Kindlus.

Hommikul liigume jälgi jätmata üle rippsilla lähemale ja asume kindlust üle kontrollima. Ray leiab kindluse territooriumilt humanoidide jälgi (ja ka ühe küünistega keskmise suurusega olendi omi), neist uusimad on jäetud kas viimase paari nädala või kindlasti kuu jooksul. Kindlus ise koosneb poolikust müürist, ühest majast ning paarist tornist. Alustame läbiotsimist majast. Avanud ukse hämarasse ruumi, leiame eest saali, kus mõned lauad-toolid ning juba mõnda aega tagasi õnnetul kombel lühtri alla jäänud töömees. Väldime edaspidi lakke alles jäänud väiksemate lühtrite all kõndimist ning esialgu midagi eriskummalist ei tähelda.

Keegi avastab veidi ringi vaadates, et kogu kindlus on ümbritsetud kummalisest maagilisest foonist, mis kandub, justkui mereõhk, siiani umbes poole või ühe päevatee kauguselt sisemaalt.

Ka kelder, mida uurima läheme, tundub esmapilgul mahajäetuna, ent lähemal vaatlusel avastame, et see on ilmselt kellegi peatuspaik. Lisaks korralikule veinikeldrile (200 pudelit peenemaid veine) leiame paarkümmend raamatut, kasti küünlaid, lugemisnurga, riidekapi koos kõiksugu riietega (alates talupoja rõivastest kuni peente kostüümideni) ja veel nii mõndagi muud eluks vajalikku. Vaatame ringi, uurime veine ja kirjandust. Arnold võtab veinist isegi julge lonksu – arvab, et kõlbab purju joomiseks küll. Adam tuvastab aga mitmeid koostisaineid, millesarnaseid siin maailmas ei leidu. Lisaks leiame keldrist sarnaseid ürte, mida nägime Võrgu Jaani aidas (kus viibis ka lakke vaiastatud ning hiljem lõkkest minema jalutanud olend) ning mille eesmärk näib olevat võõraste huvi peletamine. Lisaks on keldris mõned puurid humanoidsete jäänustega. Keegi süveneb aga kirjandusse ja talle hakkab aina enam tunduma, et need raamatud kuuluvad kellelegi, kes pole siit tasandilt (maagilises mõttes). Teiste klassikute hulgas leidub näiteks ka filosoofiliste sugemetega teos, mis arutleb vabalt versus puuris peetava bipedaalse saagi tervislikkuse üle. Konfiskeerimine uurimise eesmärgil viis teost, kaks pudelit veini, väikese alkeemialabori ning jätame kraami omanikule ka sellekohase teate.

Igaks juhuks kontrollime üle ka tornid – sealt leiame humanoidide jaoks mõeldud tühjad puurid, mis ripuvad laes, ühe karvase kepi ja mõned potsikud. Konfiskeerime ka karvase kepi ja potsikud.

Seejärel asume teele maagilise fooni allika suunas. Adamil näib olevat eriliselt hea päev ning ta suudab meid läbi väga raske maastiku üliedukalt kohale toimetada. Poolel teel alanud müra osutub paarikümne meetri kõrguse kose kohinaks, mis, meie suureks üllatuseks, näib voolavat alt üles. Allpool kulgeb oja normaalses suunas ning ülal suubub kosk allikasse. Keegi süveneb asja ning tundub, et siin asub mingit laadi maagiline „patarei“. Ilmneb ka, et Keegi suudaks selle oma loitsude võimendamiseks rakendada, ent hetkel on keegi teine patarei endale nõudnud (kuid ei kasuta seda aktiivselt). Kes see on, jääb hetkel saladuseks.